EMB Cargo GmbH #140 003-5 Wine Red Black Yellow Stripe Scheme Class E 40 (140) Old-Time Electric Locomotive for Model Railroaders Inspiration
Cena 9 993,00 Kč s 21% DPH
Elektrická lokomotiva EMB Cargo GmbH #140 003-5 Wine Red Black Yellow Stripe Scheme Class E 40 (140) Old-Time Electric Locomotive for Model Railroaders Inspiration.
Řada E 40 je standardní elektrická lokomotiva pro nákladní dopravu, která byla poprvé vyrobena pro Deutsche Bundesbahn v roce 1957. Od roku 1968 je známá jako třída 140 nebo třída 139. Dlouhou dobu nesla hlavní břemeno nákladní vlakové dopravy na elektrifikovaných tratích, ale používala se i v místní osobní dopravě. V říjnu 2016, po téměř 60 letech, skončil pravidelný provoz řady 140 u DB Cargo, ale stroje přecházejí do služebního provozu u různých soukromých dopravních společností.
V roce 1950 rozhodla příslušná technická komise Německých spolkových drah o nákupu dvou základních typů jednotkových elektrických lokomotiv s převážně standardizovanými komponenty. Mělo jít o šestinápravovou nákladní lokomotivu jako nástupce řady E 94 a čtyřnápravovou víceúčelovou lokomotivu vycházející z řady E 44. Kabiny měly být konstruovány tak, aby strojvedoucí mohli vykonávat svou práci vsedě. U všech předchozích řad museli řídit vestoje, což podle tehdejšího názoru mělo zvýšit pozornost. Čtyřnápravová víceúčelová lokomotiva měla původně pracovní název E 46, ale poté, co se formálně stala expresní lokomotivou, byla přejmenována na řadu E 10, a to zvýšením požadované maximální rychlosti. První zkoušky ukázaly, že dva typy elektrických lokomotiv nebudou stačit ke splnění všech výkonových požadavků. Revidovaný typový program vozidel nyní zahrnoval kromě lokomotivy E 10 také nákladní lokomotivu řady E 40, příměstskou lokomotivu řady E 41 a těžkou šestinápravovou nákladní lokomotivu řady E 50. V průběhu výroby byly pořízeny další lokomotivy vycházející z jednotkových typů, například vícesystémové lokomotivy řad E 320 a E 344 s lokomotivní skříní jednotkových lokomotiv, a také další vývoj v podobě řad 151 a 111. V roce 2006 byly pořízeny další lokomotivy, které byly vyrobeny na základě jednotkových typů.
Řada E 40 (od roku 1968: 140) je technicky E 10.1 bez elektrické brzdy a s upraveným převodovým poměrem. S výjimkou modelu E 40.11 (od roku 1968: 139) se řady E 40 liší od řady E 10 jinou střešní kapotou s menším počtem mřížek ventilátorů. Model E 40.11 měl elektrickou odporovou brzdu, a byl tedy téměř shodný s modelem E 10, a to nejen zvenčí.
V roce 1954 bylo objednáno prvních 43 lokomotiv a do konce roku 1955 jich bylo objednáno již 123. [1] Dne 21. března 1957 byla převzata první lokomotiva řady E 40 005, kterou vyrobily firmy Krauss-Maffei a SSW. Poslední lokomotivou, která byla uvedena do provozu, byla lokomotiva 140 879 dne 17. srpna 1973. Lokomotivy E 40 001 až 162 měly jednoduché čelní svítilny, všechny následující lokomotivy měly jako spodní čelní svítilny dvojité lampy pro bílé a červené světlo. Dvojitá světla byla na některé lokomotivy dodatečně namontována později. V průběhu sériové výroby byly použity různé konstrukce ventilátorů. Až do lokomotivy E40 162 byly lokomotivy vybaveny ventilátory typu Schweiger s vodorovnými lopatkami, poté byly instalovány dvouhrdlé ventilační mřížky typu Krapf & Lex se svislými lopatkami a poslední série od lokomotivy 140 757 byly vybaveny obdélníkovými ventilátory typu Klatte. Ty byly při hlavních prohlídkách instalovány i do starších lokomotiv.
Zpočátku měly lokomotivy obvodové dešťové žlaby, ale od E 40 672 se od nich upustilo a nahradily je pryžové pásy nad dveřmi a čelními skly. Při návštěvách dílen byly dešťové žlaby odstraněny i ze starších lokomotiv a nahrazeny pryžovými pásy. Původně přítomná madla na předních bocích byla rovněž odstraněna a nahrazena madlem v blízkosti zásuvek UIC, které bylo rovněž namontováno až později. Od roku 1983 byly zkoušeny vysoce výkonné nárazníky s obdélníkovými hlavami nárazníků a po úspěšných výsledcích byly od poloviny 90. let do roku 1997 všechny lokomotivy přestavěny.
S 879 kusy je E 40 nejpočetněji stavěným typem standardního programu elektrických lokomotiv Německých spolkových drah. Její maximální povolená rychlost byla původně 100 km/h v souladu s jejím určením pro středně těžkou nákladní dopravu, ale v červnu 1969 byla zvýšena na 110 km/h, aby bylo možné zrychlit vlaky a také lépe využít lokomotivy v osobní dopravě. Poslední řada od 140 757 (známá také jako třída 140.8) byla vybavena pro tlačný provoz a dvojitou trakci. Tyto lokomotivy byly počátkem sedmdesátých let používány v Porúří pro předstihový provoz S-Bahn. Provoz S-Bahn byl ukončen až počátkem 80. let. V ostatních regionech pokračoval provoz push-pull. Několik lokomotiv bylo také vybaveno automatickým středovým nárazníkovým spřáhlem AK 67 nebo AK 69 pro tažení těžkých vozů Faals 150 pro přepravu rudy, kterým byly vybaveny i některé lokomotivy třídy 151. V letech 1993/94 dostalo 43 lokomotiv světlomety. Ty byly instalovány na zkoušku, protože svítivost světel, která byla určena pouze pro špičkové osvětlení, byla slabá.
Maximální rychlost: 100 km/h, později 110 km/h.
Trvalý výkon: 3 700 kW.
3 600 kW (elektronická brzda).
Počáteční tažná síla: 275 kN.
Průměr kol: 1 250 mm.
Napájecí systém: 15 kV 16 2/3 Hz AC.
Počet trakčních motorů: 4.
Pohon: Pryžová kroužková pružina.
Typ přepínače odboček: N28h od BBC s plochým voličem dráhy, rezistorem proti přeběhu a dvěma zátěžovými spínači (mechanické zátěžové spínače) nebo W29T od SSW s plochým voličem dráhy a dvěma zátěžovými spínači (tyristorové zátěžové spínače).
Brzda: vzduchová brzda Knorr s jedním uvolněním; přídavná brzda
139 také elektrická brzda.
Zabezpečovač: PZB.
SNÍMEK 6 - Schweerbau GmbH #140 797-2 Light Grey Yellow Blotches Scheme Class E 40 (140) Old-Time Electric Locomotive for Model Railroaders Inspiration
PLEASE NOTE: Due to the small edition size and the great demand for this item, allocations are expected to occur.
UPOZORNĚNÍ: TITUL JE VYROBENÝ V OMEZENÉM MNOŽSTVÍ JAKO UMĚLECKÝ PŘEDMĚT. UVEDENÁ PRODEJNÍ CENA JE PLATNÁ DO VYPRODÁNÍ TUZEMSKÝCH ZÁSOB.